Översikt Servrar och reläer DHCP-konfiguration Datalagring Sökväg Värdnamstjänst Lånepolicy DNS-domänserver Nätverk Router NIS NIS+ Reläkonfiguration Nätverkskonfiguration DHCP-tjänster Relätjänster Adresser Makron Alternativ Gör så här ... Menyer Index |  |  | # Guiden DHCP-konfigurering Guiden DHCP-konfiguration används för att konfigurera ett SolarisTM-system som en DHCP-server och skapar inställningar för det första nätverket.
Obs! Innan du konfigurerar en DHCP-server bör du läsa igenom kapitlet "Planning for DHCP Service" i Solaris DHCP Administration Guide.
Efter den grundläggande konfigureringen kan du använda kommandot Ändra på Tjänster- menyn för att konfigurera tjänster som till exempel BOOTP-kompatibilitet, detektering av adressdubbletter och vilka gränssnitt som ska övervakas. Om du behöver ange information dubbelklickar du i det aktuella fältet, skriver in värdet och trycker sedan på Retur. I guiden kommer du att behöva ange följande information.
Datalagring | Välj den typ av datalager som DHCP-servern ska använda för att lagra konfigurationsdata. Du kan välja mellan:
Textfiler | Informationen lagras i ASCII-filer. Det här alternativet rekommenderas för små nätverk, med upp till 10 000 klienter. Data kan delas av flera DHCP-servrar via NFS.
NIS+ | Informationen lagras i NIS+-tabeller. Det här alternativet rekommenderas för större nätverk, med upp till 40 000 klienter. Data kan delas av flera DHCP-servrar. Om servern inte redan är konfigurerad som en NIS+-klient kan du inte använda alternativet NIS+. Om du vill att servern ska använda NIS+ avslutar du guiden, konfigurerar servern som en NIS+-klient och startar om DHCP-hanteraren.
Binärfiler | Informationen lagras i binära textfiler. Rekommenderas för stora nätverk med upp till 100 000 klienter. Data kan inte delas av flera DHCP-servrar.
Sökväg | Om du använder text- eller binärfiler anger du sökvägen till informationen (standard=`/var/dhcp`). Om du använder NIS+ behöver du ange i vilken domän NIS+-servern finns (standard=samma domän som DHCP-servern).
Värdnamnstjänst | Ange den namntjänst som DHCP-servern ska använda för att registrera värdnamn som är kopplade till IP-adresser som servern allokerat till klienter.
Hantera inte värdposter | DHCP-servern kommer inte att försöka lägga till nya värdnamn till en namntjänst. En administratör bör lägga till namnen manuellt i namntjänsten.
/etc/hosts | DHCP-servern kommer att lägga till värdnamnsposter i tabellen /etc/hosts på servern.
NIS+ | DHCP-servern kommer att lägga till värdnamn till NIS+. DHCP-servern måste också fungera som en NIS+-klient. Du måste ange domännamnet för NIS+.
DNS | DHCP-servern kommer att lägga till värdnamn till DNS om DHCP-programmet och DNS-programmet körs i samma system. Du måste ange DNS-domännamnet.
Lånepolicy | Ange en giltighetstid för adresslånet. Giltighetstiden anger hur länge som DHCP-servern ger klienten rätt att använda en viss adress. Du kan ange ett värde mellan 1 timme och 3550 veckor. Tidsvärdet bör vara relativt litet, så att adresser som inte används snabbt återlämnas till servern. Värdet bör samtidigt vara så pass stort så att klienterna kan använda adresserna om DHCP-tjänsten av någon anledning inte finns tillgänglig. En tumregel är att använda ett tidsvärde som är dubbelt så stor som den beräknade driftstoppstiden för servern. Om det till exempel beräknas ta fyra timmar att hämta och installera reservdelar och starta om servern, bör du använda en tidsgräns på åtta timmar. Standardinställningen är att en klient kan omförhandla adresslånet innan giltighetstidens slut. En Solaris DHCP-klient kommer att försöka förnya lånet när halva lånetiden har förbrukats. Om lånet inte kan förnyas, måste klienterna skicka en ny DHCP-begäran för att få en ny adress när lånetiden utgår. Du kan använda det här alternativet i ett system där det finns fler klienter än adresser, och där du därför måste begränsa användningstiden för en IP-adress.
DNS-domän | Domänservern som översätter värdnamn till adresser. Om servern är konfigurerad för DNS, kommer domännamnet och adressen för DNS-servern att visas. Om fälten är tomma kan du ange domännamnet och adressen till DNS-servern manuellt. Du kan ange fler än en serveradress. Ordningen i listan avgör i vilken ordning som servrarna tillfrågas.
tillbaka
Nätverkskonfiguration Det här avsnittet beskriver nätverkskonfiguration. Du kan konfigurera det första nätverket med hjälp av guiden DHCP-konfiguration. När DHCP-servern har konfigurerats kan du lägga till fler nätverk med Nätverksguiden som finns på Redigera-menyn när Adressfönstret är aktivt.
Nätverksadress | IP-adressen till det nätverk som ska konfigureras.
Delnätmask | Nätverkets adressmask. En adressmask är ett sätt att dela upp värddelen av en Internet-adress för att skapa lokala undernätverk.
Nätverkstyp | Anger om nätverket är ett lokalt nätverk (LAN) eller ett PPP-nätverk (Point to Point).
Routing | En router är en nätverksenhet med flera nätverksgränssnitt som enheten använder för att skicka IP-paket från ett nätverk till ett annat. I de flesta fall bör klienterna använda routerdetektion för att ansluta till en router. Om det finns klienter i nätverket som inte kan använda routerdetektering, anger du IP-adressen till en router som klienterna kan använda för att kommunicera med system i andra nätverk.
NIS-domännamn NIS-serveradress | Om servern är konfigurerad för att använda namntjänsten NIS kommer informationen om NIS-server att vara ifylld. Om den inte är det kan du ange domännamnet och IP-adressen till en eller flera NIS-servrar. Adressernas ordning i listan bestämmer i vilken ordning som servrarna kontaktas.
NIS+-domännamn NIS+-serveradress | Om servern är konfigurerad för att använda namntjänsten NIS+ kommer informationen om NIS+-server att vara ifylld. Om den inte är det kan du ange domännamnet och IP-adressen till en eller flera NIS+-servrar. Adressernas ordning i listan bestämmer i vilken ordning som servrarna kontaktas.
tillbaka